Tahkuna, Ristna ja Kõpu ajalooliste tuletornide treppide külastamine ja majaka astmetest üles ronimine ei tähenda ainult nende arhitektuuriliste imedega tutvumist. See on ka võimalus süveneda kaasahaaravasse kogemusse, mis kutsub esile mitmesuguseid emotsioone ja paneb kõvasti proovile sinu jalalihased.
Kui väljast paistab Tahkuna tuletorn helge, puutumata ja isegi omamoodi kodune, siis vähemalt mulle oli sisenedes suureks üllatuseks, kui metalne ning kõle torn seest on. Minu silmis oli suureks plussiks, et sealsed trepid kulgevad mööda seinaäärt ning nendest üles minnes on justkui õhku ja on võimalik tunnetada tornikeskset kõlaruumi. Eks üles minnes nii iga sammuga tekib ootusärevus ning ronijate hingeldamist premeeritakse pärast hingematvate panoraamvaadetega tipust. Ümbritseva mere avarus ja Hiiumaa puutumatu ilu tekitavad aukartust paljudes, mida on tihti sõnadega raske väljendada.
„Tahkuna tuletorni trepist üles ronides oli tunne, nagu astuksin ajatusse maailma. Vaated tipust olid lihtsalt imelised,“ rääkis reisihuviline Lätist, kes avatud tuletornide päeval Hiiumaa põhjapoolseimat punkti oli tulnud uudistama.
Omamoodi annab jalgadele valu ka Kõpu tuletorn, mis on vanuselt kolmas töötav tuletorn maailmas! Kõpu tornist üles ronides on põlved küll nii nina all ja oi kui palju nalja saab, kui keegi veel teel üles juhtub sulle vastu tulema – see on manööverdamine, mida isegi “Top Gearis” ei ole nähtud.
Sõber, kellega Kõpu tuletorni sattusime, rääkis, et lapsepõlves just sealt tema kõrgusekartus alguse sai. “Kõpu tuletorni trepist üles ronimine on sarnane ajas tagasi rändamisega,” nendib mu sõber. Kulunud kivitrepp kajab justkui minevikusosinatest, mis viib külastajad ammu möödunud aega ja iga samm muutub peegelduseks – hetkeks, mil mõtiskleda tuletorni ajaloo üle.
“Tõus võib olla veidi järsk, kuid tasu vaeva eest on hindamatu. Tippu jõudes avaneb lummav panoraam, mis võimaldab näha maastikke ja laineid,” hoiatab mu sõber, jättes mulle ruumi avastamiseks, et tuletorni otsa jõudes tekib ruum sisekaemustele ja sügavale sidemele Hiiumaa ajaloolise minevikuga.
Kõpu poolsaarel asub teinegi tuletorn. Ristnas paikneb Kõpu poolsaare ja kogu Hiiumaa läänepoolseim punkt. Omal ajal oli Ristna tuntud oma udusireeni poolest, mis andis halva nähtavuse korral mööduvatele laevadele ohust märku. Ristnat külastades ei jää märkamatuks vihiseva tuule heli ja meresoola lõhn, mis täidavad õhku luues sensoorse sümfoonia. Pole ime, et kunstnikud ja loovisikud leiavad end selle inspireeritud ainulaadsest atmosfäärist – valguse ja varju mängust, taeva pidevalt muutuvatest varjunditest ja allpool asuvast karmist rannajoonest. “Ristna trepist üles ronimine pakub nii lohutust kui inspiratsiooni, jättes külastaja kunstimeelele kustumatu jälje,” rääkis mulle üks Eesti muusik, kes Ristna kandis juba aastaid puhkamas käib. Teda ma tõesti usun ja ka oma jalgu, mis pärast Ristna tuletorni külastamist ehk kõige vähem tuld andsid.
Hiiu Leht
Loo autor: Irene Kivi
Artikli ilmumist on toetanud Piirkonna Konkurentsivõime Tugevdamise (PKT) projekt ja on rahastatud Euroopa Regionaalarengu Fondist.